- Hei, Paul, hvor er kakedeigen? - Fryseren gikk i stykker.
Vi mistet en masse greier.
Den nye ble installert i går.
- Denne virker nok litt for godt. - Den virker iallfall.
Annie blir ikke glad.
- Så... Hvordan har Annie det? - Hun er gravid.
Gratulerer.
- Du virker ikke akkurat overlykkelig. - Det er... Det er ikke det.
Se på meg, jeg er ikke akkurat farsmateriale.
Jeg vet ikke hvordan man oppdrar et barn.
Jeg følte det samme med den første. Det er...
Det er et stort skritt i en manns liv.
En gang i tiden sverget jeg på å ikke bli som faren min.
Men her er jeg. Gir samme råd han ga meg.
En pakke sigaretter. Blues.
- Unnskyld, ser du ikke at vi prater? - Å, unnskyld meg.
Jeg trodde dette var en butikk.
3 år senereæ
- Ja? - Vi burde treffes.
Hvordan fant du meg?
Tror du på skjebnen, Steven?
Jeg pleide aldri å tenke på den selv.
Men jeg har begynt å tenke.
Ok...
Jeg nevner det fordi jeg tror at vi var ment å treffes.
At denne samtalen var ment å finne sted.
Samme hva som skjedde i går, vi skulle likevel sitte her nå.
- Er det noen Sigmund Freud-dritt? - Elisabeth Kubler-Ross faktisk.
Jeg vet ikke hvem det er. Er det derfor du ringte meg?
Eller vil du fortelle hvorfor du trenger noen med min ekspertise?
Hvor vil du begynne?
- Si at jeg skyter deg her og nå. - Det funker ikke. Det er imot reglene.
- Reglene? - Det må skje når jeg minst aner det.
Ok, hvis jeg skyter deg her og nå... uten advarsel...
- Hadde du ant det? - Godt poeng, men det hadde ikke gått.
Jeg må ikke ville dø. Akkurat nå vil jeg det.
Ellers hadde jeg ikke pratet med deg.
Så du har... betalt noen å skyte deg før?
Jeg provoserte fram en situasjon og...
det gikk åpenbart sånn.
Akkurat. Hvorfor gjør du det ikke bare selv?
Hva med ansiktet mitt får deg til å tro at jeg ikke har prøvd?
Jeg har gått gjennom en rekke ulike framgangsmåte og...
- Jeg har en teori. - En teori?
- Ja. - Jaså?
Ditt siste forøk var å hoppe fra bygningen?
Liksom. Det var ikke riktig planen.
- Hvorfor kom du ikke på det før? - Jeg var redd for høyder.
Jeg tror det kalles vertigo. Jeg blir svimmel.
Er du sikker på at du vil gjøre dette?
Nå har du sjansen, om du ikke er det.
Folk tar livet av seg hele tiden.
Vanligvis når de mislykkes er det fordi de egentlig ikke ville dø.
Vanligvis... er det for oppmerksomhet.
Et desperat rop om hjelp.
- Dette er mye mer komplisert. - Er det?
Hvis du kødder med meg. Spiller spill.
At jeg dreper deg blir det siste du trenger å uroe deg for.
Hvis jeg forteller må du love å ikke synes det er tåpelig.
Det gjør jeg alt.
Jeg hoppet fra Humber Bridge i London i fjor.
Over to 100 personer har tatt livet av seg der.
Jeg er en av fem som overlevde.
Dette... Selvpåført skuddsår.
Du forstår hva jeg mener. Jeg er som Cane.
Det er noe som foregår som jeg ikke kan kontrollere.
- Påstår du at du ikke kan dø? - Det er en forbannelse.
Er det alt?
- Når skal jeg gjøre det? - Det må skje når jeg ikke vil dø.
Hvordan faen skal jeg vet når det er?
Jeg betaler deg godt. Vær kreativ.
- Hyggelig å treffe deg, herr Wells. - Percival. Kall meg Percival.
- Hvordan har vi det i kveld? - Kaffe. Svart.
- Hva? - Egne oppdrag, ser jeg.
Så du jobber frilans igjen?
Jeg trengte pengene.
Du får mitt samtykke før du gjør noe.
Noe i det hele tatt.
Det er lette penger.
Jeg tjener ikke akkurat noe på å arbeide for deg.
Du arbeider ikke akkurat gratis.
Frank Dubois.
- Er han død eller ikke? - Noe skjedde.
Det var én hendelse.
- Det blir 12,95, sir. - Andre siden av gaten.
- Har du noe imot å gå av her? - Ja. Andre siden av gaten.
- Ja, du kan gå over gaten. - Nei, andre siden av gaten.
Hør... Bare betal og gå ut.
- Er du ledig? - Ja, han må bare betale.
- Jeg betaler når du har kjørt meg dit. - Sir, du er veldig vanskelig...
Helvete.
- Du besvimte? - Det er et anfall.
Så du har fremdeles problemer med å gå over gaten.
- Og vår gamle venn Frank? - Arbeidet fortsetter.
Du er våken. Hvordan føler du deg?
Du ble skutt tre ganger på toget.
Husker du det?
Det kan ha vært en velsignelse i forkledning.
Da vi fjernet en kule fant vi en svulst farlig nær ryggraden din.
Vi fjernet den uten komplikasjoner.
Det var ikke kreft, men om den hadde vokst-
- hadde du kunnet havne i rullestol. Eller til og med dødd.
Alt annet ser bra ut. Ingen av sårene er livstruende.
Ingen større skader på indre organ, ingen arterieskader.
Vi kunne dog bare fjerne én av kulene.
Så du kan få problemer med sikkerhetskontroller.
Tre kuler.
Du er virkelig heldig som lever.
Jeg setter pris på anstrengelsen, men du vet hva som gjelder.
Tror du fremdeles ikke på meg?
Jeg tror det når jeg ser det.
Det er definitivt en ambisiøs teori, men...
det er fremdeles tåpelig. Det er ikke mulig.
Du så meg lande på drosjen, ikke sant?
Husker du de tre kulene du satte i brystet mitt?
Folk faller av bygninger, blir skutt. Jeg har hørt mer utrolig ting enn det.
Det er en forbannelse.
Ok. La oss si at det er det.
- Det er det. - Nei, men vi sier det.
- Hvordan bryter vi den? - Jeg vet ikke.
Kom an. Du har åpenbart en veldig livlig fantasi.
Du vet alt om alt annet, men ikke det?
Hva må jeg gjøre?
Ok, en varulv... En varulv dør av en sølvkule.
Vampyrers svakhet, hvitløk. Supermann, kryptonitt.
- Det er ingen tegneserie. - Jeg prøver bare å være ærlig.
- Du latterliggjør meg. - Nei, jeg prøver å forstå deg.
Fra mitt perspektiv er ditt perspektiv sinnssykt.
Jeg vet at det er sprøtt, men det fins ingen annen forklaring.
Det trengs ikke. Ting hender. Prøv å forstå det.
Det fins ingen skjebne, ingen karma og definitivt ingen forbannelser.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal bevise det. Jeg trodde det var tydelig.
Det holder. Slutt på leken.
Vi er begge voksne. Sannheten er at jeg tabbet meg ut.
Vi var på et tog og jeg slurvet. Jeg er vanligvis mer nøyaktig.
Hvor mange ganger har du gjort det her?
Så hva da... Du må være lykkelig for at dette skal fungere?
Ikke helt. Jeg må være i en sinnsstemning-
- der jeg oppriktig føler at jeg vil leve.
Men du sa at du ikke vil leve. Hva?
Det er et problem.
Jeg sa ikke at det er lett. Det er derfor jeg betaler så godt.
Hør... prøv å bli kjent med meg. Finn ut hva jeg fungerer med.
Hva jeg liker, misliker. Hva jeg finner glede i.
Det er ingen veldedighetsorganisasjon. Jeg dreper folk.
Du ba om et forslag.
Du er ikke annerledes fra de andre.
En kule i hodet gjør det samme med deg som med alle andre.
La oss håpe det.
Vi ses når vi ses.
Hvordan føler du deg?
Du er heldig som lever.
- Hvor skal vi? - Dit.
Over gaten.
Hva slags sted er dette? Kunne du ikke valgt noe roligere?
Jeg har vært isolert mesteparten av måneden.
Bare spist sykehusmat og sett på dag-TV.
Unnskyld om jeg vil komme ut litt.
Gjør det vondt?
Hva? Hullet der øyet mitt pleide å være?
- Nei, når du prøver å ta livet av deg? - Du vil ikke vite.
Hvis du ikke snudd deg, hadde jeg truffet bakhodet.
Du hadde ligget på et likhus nå. Trolig.
Trolig? Noen begynner å tro.
- Jævla sammentreff. - Nei, det skjedde av en grunn.
Jeg er kanskje ikke rett mann for jobben.
Jeg har ikke vært meg selv i det siste.
Av alle hundrevis drosjer i denne byen, landet jeg på din.
Du kommer til å klare det.
Takk.
- Is? - Hva er galt med iskrem?
Jeg er en godtegris.
Fortell, hvorfor vil du så gjerne ta livet av deg?
- Ingen kjærlighet fra foreldrene? - Det har ikke med penger å gjøre.
Det har alt med det å gjøre.
Hvordan skal jeg hjelpe deg om jeg ikke får all informasjon?
Jeg mener... Du sa at jeg måtte drepe deg når du minst aner det.
Jeg prøvde det, det fungerte ikke. La oss være kreative.
Jeg vil ikke tenke på det.
Når var du lykkelig sist?
- Lykkelig? - Ja.
Siste gangen du ikke følte deg som en suicidal gærning.
- Nei, jeg blir deprimert. - Det er litt for sent nå, ikke sant?
Noen du elsker?
Det begynner å bli varmt, hva? Mistet en du elsker?
Godt jobbet.
Var du psykiater før du gikk inn i drapsbransjen?
Du burde ha ditt eget talkshow.
Jeg har ikke personligheten.
Du har gjort leksen din. Pengene mine er ikke bortkastet.
Hva het hun?
- Kom an, hva het hun? - Chris.
Det er et flott navn. Jeg liker det. Lyder sexy.
Hvordan var hun? Gi meg noe, hvordan så hun ut?
180 cm, smilehull og en enorm kukk.
- Sa du enorm kukk? - Ja.
- Var det en shemale? - Nei, han var en mann.
- Er du homse? - Jeg er homse.
Ja? Knuller du gutter?
Jøss.
Jeg mener... det er... Ja, fint for deg.
Så lenge du liker det og er glad... og den andre personen...
- Jeg stopper deg der. - Ok, så hva skjedde?
Vil du dø eller ikke, hva skjedde?
Han ble myrdet.
- Var det deg? - Nei, jeg er ikke som du.
Nei, du er ikke som jeg. Definitivt ikke som jeg.
Nå har jeg det.
- Jeg har en ide. - Å, en ide.
Fortell. Jeg er spent.
Først vil jeg bare minne deg om at dette er nonsens.
- Er det klart? - Krystall.
Bra. Har du tenkt på å date igjen?
Jeg er menneskelig. Jeg setter pris på partnerskap.
Men å date... Det tar tid å bygge et forhold.
- Jeg vil ikke leve så lenge. - Jeg prater ikke om et forhold.
Ikke som i å "date" date. Jeg prater om å knulle.
Se på meg. Jeg ser ut som en pirat, hvem ville...
gjøre noe seksuelt med meg?
Dette er The Valley. Det fins sikkert homser overalt.
Kanskje til og med her.
Hva?
Hva sa jeg?
- Hva vil du ha? - En fatøl, takk.
Og hva han vil ha.
Dirty martini. Ekstra dirty.
- Takk for drinken. - Det var så lite.
- Hva heter du? - Ken.
Ken... Jeg har en venn som gjerne vil treffe deg.
- Jaså? Hvor er han? - En bra kar, men litt sjenert.
- Han heter Percival. - Ikke riktig min type.
- Men du er homse? - Ja, og?
- Han har en kukk. - Unnskyld?
Han har en kukk. Hva mer trenger du?
Hør... Han trenger virkelig sex.
- Spøker du? - Han er ikke mye å se på...
- Hvem faen tror du at du er? - Jeg betaler.
- Du er syk i hodet. - 300. 500 om du avslutter det.
Jeg betalte deg for å drepe meg, ikke uskyldige mennesker.
Jeg etterlater ingen vitner.
- Hvor er han? - Jeg begravde ham.
Han var en god person.
- Du kjente ham ikke. - Han fortjente ikke å dø.
Hva skal jeg gjøre? Jeg er en proff, ingen løse tråder.
Du skjøt ham i ansiktet. Meg kvelte du bare med en pute.
Jeg hadde dårlig samvittighet for øyet ditt, ok?
Ville ikke vansire deg mer enn jeg alt har gjort.
Han var en god mann.
Han så bortenfor ansiktet mitt og likte meg for den jeg er.
- Fikk meg til å føle meg spesiell. - Det var det han fikk betalt for.
Unnskyld?
Jeg betalte ham for å ha sex med deg.
Kom an.
Skal du gråte? Jeg går hjem, ring når du er klar.
Dette er ingen jævla lek.
- Mitt navn er Steven. - Hyggelig å treffe deg, Steven.
- Skal du ikke si hva du heter? - Du spurte ikke.
Det er Jessica.
Jeg pleier å se deg her.
Alltid alene.
- Hva driver du med? - Jeg dreper mennesker.
Er det mye penger i det?
- Er du flink i jobben din? - Ikke i det siste.
Jeg har ikke hatt sex på en stund.
Lover du å være flink til det?
Jeg må spørre om... øyelappen.
- Hva med den? - Er det en motegreie eller...
Det var en ulykke.
- Hva skjedde? - Jeg falt og mistet et øye.
- Faen. Må ha vært blodig. - Ja, jeg antar det.
Unnskyld, jeg mener ikke å stirre.
Jeg blir vant til det selv.
Jeg har aldri riktig sett meg selv som en mann med øyelapp.
Det er ok. Du ser... bra ut.
- Denne byr jeg på. - Takk.
- Brad, hva? - Ja.
Er du fra området?
Kom an. Knull meg. Knull meg hardere.
Kom an.
Stopp. Stopp.
Stopp.
Stopp. Vær så snill, stopp.
Hva i helvete? Bort fra meg.
- Hva gjorde jeg? - Du prøvde å kvele meg. Din jævel.
- Unnskyld. - Hva faen er det galt med deg?
- Dra til helvete! - Jeg er lei for det.
Jeg trodde du likte det.
Ta av deg buksene og lukk øynene.
Brad? Hva gjør du?
Hva i helvete?
Syns du at dette er en passende livsstil?
Dere homser gjør meg kvalm.
Du vet kanskje hvem vi er... men vi vet hvem du er.
Hvis du engang tenker tanken på å involvere loven...
vil du be oss om å drepe deg.
Dette er hva som skjer om man går rundt og suger kukk.
Se det som... en lekse.
Hva sa du? Skrulla har noe å si.
Kom an, prat høyere.
Alle dere homser... kan suge kukken min.
- Hallo? - Jeg har låst meg ute.
Kan du åpne for meg?
- Hvem... hvem er det? - Leilighet 10, Frank Dubois.
Hallo?
Hvem er det?
Vet du hva klokka er?
Pappa?
Hører du det?
Jeg hører hvordan du tenker.
Noe er galt.
Jeg kan ikke gjøre dette lenger.
- Gjøre hva? - Du vet for helvete hva.
Du har drept folk hele livet ditt. Plutselig kan du ikke?
Hvorfor lever Frank Dubois fremdeles?
Noe...
Noe skjer med meg.
Jeg føler meg... Jeg føler meg annerledes.
Gutt... jeg ser rett gjennom deg.
Jeg kjenner deg bedre enn du gjør selv.
Å lyve for meg er kontraproduktivt. Du føler ingenting.
- Dette er annerledes. - Nei, det er det ikke.
Det er annerledes.
Jeg føler ting jeg ikke har følt på lenge.
Som hva?
Jeg tror ikke jeg kan gjøre dette lenger.
Drep skrulla... og fortsett livet.
Hvorfor skader du folk?
Jeg vet ikke.
Gjør du... Gjør du det bare for sakens skyld?
Jeg kommer aldri til å forstå det.
Hvordan folk kan gjøre så grusomme ting mot hverandre.
Hvorfor fins det så mye hat og sinne i verden?
Husker du at du ble født?
- De første ordene? Skrittene? - Selvsagt ikke. Det gjør ingen.
Mitt tidligste minne er av faren min.
Han kastet meg med hodet før gjennom et glassbord.
50 sting.
Det var det nærmeste kjærlighet noen noensinne har vist meg.
Til Annie... kom.
Kona di?
Hvor er hun?
- Er det derfor du gjør det? - Det går tilbake til det.
Det første minnet.
Det var ikke det...
Det var ikke det som skjedde. Det var det jeg tenkte da.
Jeg så meg selv plukke opp... en av glassbitene...
og kutte halsen på ham.
Se ham blø til døde.
Jeg kan ikke ha vært mer enn, fire-fem år da.
Det var det som gikk gjennom hodet mitt.
Det er ikke sånne tanker... barn bare har.
Ikke på den måten.
Så hvor begynte alt?
Jeg vet ikke. Jeg husker ikke at jeg ble født.
Jeg husker ikke mine første... ord, første skritt.
Jeg husker ikke når alt dette...
begynte, men...
det er som om det alltid har vært der.
Jeg er ikke bedre enn karene som gjorde dette.
Fem mot en. Det er ikke rettferdig.
- Er du herfra? - Bare på besøk.
- Ferie? - Forretningsreise.
- Hva jobber du med? - Jeg er selger. Livsforsikringer.
- Jaså? Er du i byen lenge? - Nei, jeg drar i morgen.
Så synd.
- Jeg bor på Grand Royal. - Det er et bra hotell.
- Så forretningene går bra? - Passe. Det har gått tregt i det siste.
Så leit.
Jeg har en følelse av at... det snart snur.
Denne spanderer jeg.
Når slutter du?
- Vil du tenne lyset? - Jeg liker mørket.
Hva er greien med avispapiret? Har du hund?
Hva gjør du?
Hold kjeft ellers blir det hodet. Ok?
Helvete!
Faen!
Helvete!
Ring herrene som banket vennen min her om kvelden.
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Du vet ikke hva jeg prater om?
- Herre helvete. - Du får ti sekunder.
Før jeg ringer hver kontakt på mobilen din og dreper dem.
- Ti sekunder. Ring dem. - Jeg har prøvd. De er på vei.
Så det er sånn det funker?
Når kommer de?
Snakker om sola.
- Hva gjør du på gulvet? - Merkelig.
Helvete.
Vær så snill. Vær så snill...
- Dra ned buksene. - Hva?
Ikke tving meg til å be deg igjen.
Alt.
Vær så snill... Ikke tving meg til å gjøre dette.
Jeg tvinger deg ikke til noe.
Helvete. Nei.
- Helvete. Helvete! - Kom an, det er ikke så farlig.
Se der, jeg overså et sted.
Faen!
Helvete! Helvete.
Helvete.
Hvorfor hater du homofile så mye?
Er du religiøs? Fanatiker?
Får du litt vel mye oppmerksomhet fra onkelen din?
Kanskje det bare er meg.
Jeg er kanskje ikke i stand til å forstå.
Jeg bryr meg ikke en dritt om du er homse, streit, svart, hvitt, lilla.
- Jeg dreper alle. - Vær så snill!
Vær så snill. Drepe meg for helvete!
Nei, det er for lett.
Du skal få litt tid til å tenke over dette... Brad.
Hvis du får ideer om å hevne eller å fortelle det til noen...
Da kommer jeg tilbake og avslutter det jeg begynte.
Ta deg sammen. Det er en god dag for deg.
Du er heldig som lever.
Bare tuller.
Så dette er stedet ditt?
- Har du malt alle disse? - Ja.
Så det er det du gjør? Du er kunstner?
Jeg prøver.
- Tjener du penger på disse? - Iblant.
Jeg har dem på gallerier og om noen liker dem, kanskje de kjøper.
- Noe nytt? - Et pågående arbeid.
- Det er et ansikt. - Takk, det er meningen.
- Har du noe navn på det? - Christopher.
Slapp av, jeg drepte ikke alle.
Hva gjorde du med ham?
Vi kan si... at han er en forandret mann.
Hva?
- Du ga meg adressen hans. - Ja, og?
Hva trodde du skulle skje?
Si meg en ting. Vær ærlig.
Et sted dypt inne ville du at jeg skulle drepe ham, hva?
Ville du ikke det?
Kan du åpne et vindu eller noe? Malingdunsten gjør meg kvalm.
Jeg trenger også frisk luft.
Hvorfor gjorde du det?
Hvem vet hvorfor jeg gjør alt jeg gjør.
Men vær så god.
En gang i tiden var jeg redd for høyder.
- Ikke nå lenger? - Pleide å få vertigo.
Første gangen jeg hoppet fra en bygning, var jeg livredd.
Kanskje... Kanskje det ikke var høyden du var redd for.
En del av deg var kanskje redd for å dø.
Jeg ville dø. Det var slik jeg kom over frykten min.
Hør her... Hvis jeg var du, ville jeg ikke se det som en forbannelse.
Tenk på det. Det er som om du er uovervinnelig.
Du kan gjøre hva som helst uten konsekvenser.
Hvis du ikke er redd for å dø, hva er du da redd for?
- Klovner. - Klovner?
- Ja, siden jeg var liten. - Det var ikke det jeg mente...
Det må finnes en grunn til at du så gjerne vil dø.
Ikke misforstå meg, jeg vet hvordan det er å miste noen.
Det er noe du ikke forteller. Det er noe mer som ligger bak.
Jeg elsket Christopher. Han ble tatt fra meg.
Hvis du ikke drepte ham, forstår jeg ikke hvorfor du føler deg skyldig.
- Hvem sa noe om skyld? - Jeg så maleriet ditt.
Det hadde ikke noe med ham å gjøre.
Ja da. Vil du ha et råd? Vil du bryte forbannelsen?
Da må du møte din største frykt.
Hva er din største frykt?
Jeg ser at du har fått anfall før. Epileptiker i tre år.
Har du tatt medisinen din?
Om du vil leve et langt liv, foreslår jeg at du tar det på alvor.
En tidligere pasient fikk et anfall på balkongen i tiende etasje.
Foran en gjeng skolebarn. Bare fordi hun ikke tok medisinen sin.
Jeg er... Jeg er døsig som det er uten piller.
Vet du hvor heldig du er?
Du var så nær å bli overkjørt.
Ni av ti ganger hadde et sånt kjøretøy knust hodet ditt.
Jeg antar at jeg hadde flaks.
Du må være her av en grunn.
Hei!
Hva er det? Får du ikke gå over gaten?
Jeg kan gå over. Hvorfor?
- Kom hit. Vi går til kafeen. - Nei, jeg har vært der før.
- Og? - Jeg likte det ikke.
- Det er en kafé. - Jeg hater kaffe.
Ok, greit. Hvor går vi da?
Vi ser ut som et par pedofile.
Jeg er en homofil mann med øyelapp, tror du jeg bryr meg?
Men du har rett, det er rart sted for lunsj.
- Hvorfor? Det er pizza. - Det fins en pizzeria over gaten.
Samme det.
Stikk, jeg spiser.
Er det sånt ungdommer gjør for moro?
Dette er et dustespill.
Hvordan kan du ikke like slå-en-kroko?
Jeg vet ikke hva det er.
- Har du aldri spilt slå-en-kroko? - Slutt å si slå-en-kroko.
Dette var bedre.
Dette sender feil budskap til barn.
Som et budskap fra Gud eller noe.
Du prater alltid om Gud, astrologi, skjebnen og all annen dritt.
Min tro på Gud er sterkest når jeg trenger noen å skylde på.
- Hvorfor tror du Christopher døde? - Unnskyld?
Han er død. Tror du at det skjedde av en grunn?
Når jeg har funnet ut det, kan jeg kanskje dø i fred.
- Noe å drikke? - Bare vann. Ingen is.
Er dette Annie?
Hva sa du?
- Er dette Annie? - Ja.
- Kult. Er den antikk? - Hei, vær forsiktig.
- Hører du på opera? - Ja.
Jeg har en bok som jeg vil at du skal lese.
- Hvilken bok? - Har du lest Voltaire?
Jeg har hørt om ham.
Den heter "Candide". Klassisk Voltaire.
Anses som et av hans beste verk.
- Hva handler den om? - Skjebnen.
At ting skjer uansett hva du gjør. Man kan ikke endre det.
Og masse teoretisk pissprat, du vet.
Jeg tror du vil like den.
Har du en Aspirin?
- Har du hodepine? - Verk overalt.
Ja, det er på badet. Medisinskapet.
Jøss, Steven...
Du har medisin for et masseselvmord.
Forsyn deg.
Alt prøvd. Det fungerte ikke.
Hvor la jeg boken? Den må være her.
- Har du noensinne prøvd ta livet av deg? - Hva?
- Eller bare tenkt på det? - Nei, det kan jeg ikke påstå.
- Ikke engang lite grann? - Nei.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke. Jeg har bare ikke det.
Hypotetisk talt, si at du tror på skjebnen.
At alt har en mening, alt skjer av en grunn.
Hvor faen er boken?
Hvorfor tror du Annie døde?
Den var her for to jævla dager siden.
Hva er din hensikt?
- Hva er dette? 20 jævla spørsmål? - Jeg er bare nysgjerrig.
Jeg prøver å finne boken og du distraherer meg. Ok?
Ok, unnskyld.
Der er den. Jeg fant den!
Percival!
Percival?
Hva i helvete?
Drept i rømningsulykke.
Jævla svin.
Hvor faen skal du?
Vær så snill, jeg har en kone. Hun fikk akkurat en datter.
Vær så snill, ikke gjør det.
Konstabel Green er ok. Han er stabil. Ikke noe livstruende.
Han er en god mann. Fikk en datter for noen uker siden.
- Har du barn, herr Ray? - Nei.
Han er veldig takknemlig for det du gjorde.
Satte deg selv i fare for å redde ham.
Kulen knuste vinduet mitt. Jeg så skuddløsningen.
Ja... Rart hvordan livet fungerer, ikke sant?
Kulen bommer på vinduet ditt og...
Hvem vet? En liten jente får vokse opp uten pappaen sin.
Er det leppestift?
Hør... Jeg dømmer ikke en manns livsstil.
Du reddet en av våre. Vi er deg evig takknemlig.
Du er en helt.
Noe skjedde i kveld. Det er vanskelig å forklare.
Skjebnen antar jeg... Jeg vet ikke. Jeg fikk et slags gjennombrudd.
Jeg reddet en manns liv, Percival. En politi.
Først trodde jeg at det var tilfeldig.
Så tenkte jeg på det du sa.
Jo mer jeg tenkte på det... jo mer tror jeg at det var av en grunn.
Hvorfor? Jeg vet ikke.
Jeg har aldri følt sånn...
om noe.
Jeg vet ikke hva hensikten min er. Ikke ennå.
Men i kveld hadde jeg en mening. I kveld...
gjorde jeg noe meningsfullt.
Jeg kan ikke forklare. Det var alle disse ulike elementene involvert.
Da de kom sammen, alle disse bitene... Det var perfekt.
Som om det alltid var ment å skje.
Jeg... Jeg vet ikke...
Jeg vet ikke hvorfor Annie døde. Jeg...
Jeg kan ikke si hvorfor Christopher ble myrdet.
Men for første gang i livet mitt...
Percival. Handlingene mine... Handlingene mine hadde en mening.
En virkelig mening.
Jeg vet ikke hvorfor du fremdeles lever, hva din hensikt er.
Det er noe du selv må finne ut.
Men jeg vet at... ikke noe av dette hadde hendt om det ikke var for deg.
Det takker jeg deg for.
Og dealen gjelder ikke lenger. Hører du? Den gjelder ikke.
Pengene er dine.
Dessuten... Verden er bedre med deg i den.
Hva faen gjør han?
Percival!
Hei, Percival!
Hva faen er det med deg?
Jøss.
Helvete.
Fy flate.
Hva gjør du?
Trodde du seriøst at det ville gå? Hoppe foran biler?
Faen.
- Kom an. - Christopher ble tatt fra meg.
Jeg vet det. Jeg vet det. Kom an, reis deg opp.
Hvor fikk du denne fra?
Det var kaldt.
Det regnet den kvelden. Gatene var våte.
Jeg hadde rett. Skjebnen førte oss sammen.
Alt dette skjedde av en grunn.
Hvor faen fikk du den fra?
Si faen ikke at det var du.
Christopher ble tatt fra meg.
Jeg var på en bar.
Det begynner å bli sent.
Kom an. Kom tilbake i morgen.
- Du ba meg konfrontere gjelden. - Hold kjeft!
Av alle folk og drosjer, landet jeg på din.
Alt dette var ment å skje. Det er sånn det skal ende.
Kom an, jeg fortjener det.
Kom an!
Det er ment å ende sånn. Helvete.
- Stå stille! - Legg ned pistolen!
Helvete.
Helvete!
Han rettet en pistol mot ansiktet ditt.
Om det er noen som kan gi en beskrivelse av mannen, så er det deg.
Og likevel... husker du ikke.
Du innser kanskje ikke hvor heldig du er som lever.
Kan jeg hjelpe deg?
- Hva er dette? - Les det.
- Jeg forstår ikke. - Det er ditt nummer, Frank.
- Hvorfor har du det? - Fordi jeg vet alt om deg.
Hvem er du? Hvordan vet du hva jeg heter?
- Jeg har drept mange folk. - Unnskyld?
Jeg drepte folk alt før Annie døde.
Etter at hun gikk bort... Jeg vet ikke. Jeg begynte å tenke at...
jeg kanskje gjorde det av en grunn.
Jeg så registreringsnummeret på bilen.
Jeg så det... tydelig. Jeg så det.
Men da jeg våknet, kunne jeg ikke huske det.
Noen bokstaver og tall sto ut, men jeg fikk det ikke sammen.
- Regningen, takk. - Jeg trodde at jeg husket det.
Det var der. Det var der.
Jeg kunne ikke nå det.
Jeg vet ikke hva du snakker om, men det begynner å bli ubehagelig.
Jeg slo hodet og hadde vanskelig for å huske.
- Hvem er denne karen? - Så jeg bare...
Jeg drepte alle med registreringsnummer som minnet om det jeg husket.
Kamerat, jeg tror du har fått nok.
- Hva? - Det er på tide for deg å gå.
På tide å gå.
Ser du ikke at jeg er midt i noe viktig?
- Jo... - Bra. Takk.
Så kom ditt registreringsnummer opp.
Nummeret ditt kom opp.
Jeg trodde lenge... at det var deg.
Hør her... Jeg tror du har tatt feil person.
Jeg drepte deg nesten, Frank. Jeg drepte deg nesten.
Men du var heldig. Du var riktig heldig.
Mer heldig enn de andre.
- Hvorfor tror du det ble sånn? - Jeg vet ikke.
Tror du at det var skjebnen som reddet deg?
Hvis jeg setter to kuler mellom øynene dine her og nå.
Det hadde vel trumfet ideen om skjebnen, ikke sant?
Eller ville det være det som var ment å skje?
Er det skjebnen? Eller er det på grunn av min frie vilje du lever?
Jeg vet ikke.
Jeg vet faen ikke.
Vær takknemlig, Frank. Vær takknemlig.
Hallo, Steven.
Jeg kan ikke gjøre det.
Du må.
Men før du gjør det... må du tilgi meg.
Vær så snill. Tilgi meg først.
Jeg er lei for det.
Jeg også.
- Tilgi meg. - Jeg kan ikke.
Vær så snill, ikke ennå.
Hvordan kjente du Percival?
Han var... Vi var venner.
- Jeg er Todd. Percivals bror. - Steven.
- Var dere nære? - Ja.
Det var vi.
Han... holdt de fleste på avstand.
Til og med meg. Særlig etter at Christopher døde.
Hør her... Som du vet var Percival veldig kunstnerisk.
Ja, jeg så noen av maleriene hans. Han hadde virkelig talent.
Ja.
Hør... Et av hans yndlingsgallerier stiller ut arbeidene hans.
Som en minnestund.
Han hadde villet at du kom.
- Ja. Takk. - Takk.
Jeg tror deg ikke.
Jeg bryr meg ikke en dritt om hva du tror eller ikke.
For jeg er ferdig.
Du er en morder. Det har du alltid vært.
Det nytter ikke å forsøke å endre på det. Det er det du er.
- Denne samtalen er over. - For øyeblikket, Steven.
For øyeblikket.
Han malte dette kort etter at Christopher døde.
- Steven, ikke sant? - Ja.
- Du er... - Todd.
- Percivals bror. - Ja. Godt å se deg.
Jeg er glad du kom.
Jeg har alltid beundret talentet hans. Selv som barn malte han alltid.
Jeg er ikke så sikker på om jeg liker hans siste greier.
- Det er vakkert. - Ja... Jeg antar det.
Det er bare så mørkt. Deprimerende.
Hjerteskjærende, faktisk.
At noen du elsker er så... trist.
Jeg håper bare at han fikk en slags avslutning.
Dette er fra hans tidligere greier. Man kan se forskjellen.
Det er slik jeg foretrekker å huske ham.
Jeg husker at han arbeidet med dette.
Ja, dette... Dette var den siste han gjorde.
- Christopher. - Ja.
Ja, han malte det etter hukommelsen. Ingen bilder eller bilder.
Utrolig, ikke sant?
Jeg kjente Christopher godt og...
Dette har virkelig fanget essensen hans.
Unnskyld, ser du ikke at vi prater?
Unnskyld meg. Jeg trodde dette var en butikk.
Traff du noensinne Christopher?
Stev... Steven?
Steven?
Du er virkelig heldig som lever.